(untitled) (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Хімія, 2025)
Вступ. Борато-фосфатні стекла з унікальними властивостями широко досліджуються як матеріали для біомедичних цілей. Регулювання співвідношення склотвірних компонентів та введення додаткових допантів може бути успішними підходами для впливу на їх функціональні властивості у тому числі і особливості їх розчинення при застосуванні у біосистемах. Метою роботи є синтез борато-фосфатних стекол у натрієвмісній системі, їх характеризація та дослідження характеру розчинення у модельному розчині для оцінки перспектив використання у клінічній практиці. Методи. Стекла синтезовані методом високотемпературного плавлення шихти заданого складу з послідуючим їх швидким заморожуванням, охарактеризовані методами рентгенівської дифракції, ІЧ-спектроскопії та оцінено їх вплив на значення рН модельного розчину (рН = 7,45, та температурі 37 °С) в залежності від складу. Результати. Методом рентгенівської дифракції підтверджено їх аморфний характер, а ІЧ-спектроскопії встановлено вплив боратної компоненти та натрію на деполімеризацію фосфатного ланцюгу зі стабілізацією дифосфатних фрагментів у натрій збагаченому розрізі мольне співвідношення Na2O/(P2O5+B2O3) = 60 : 40). Показано, що використання стекол з варійованим хімічним складом: вміст основної компоненти та співвідношення P2O5/B2O3 може забезпечувати локальне регулювання рН середовища від значень 5,5 до 9,8, що є важливим у разі їх використання як компонентів носіїв фармпрепаратів, вивільнення яких регулюється зміною рН. Висновки. Оптимізовані умови одержання натрієвмісних борато-фосфатних стекол, а також результати їх in vitro тестування у модельному розчині можуть бути використані у розробках матеріалів медичного призначення.