(untitled) (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Хімія, 2024)
Вступ. Дизайн нових люмінесцентних матеріалів на основі ізотропних оксидних систем є одним зі ключових завдань для оптимізації оптичних властивостей сучасних світлодіодних джерел освітлення. Особливої уваги заслуговує скло на основі фосфато-боратів, до складу яких введено модифікатори оптичних властивостей. Серед них оксид європію(ІІІ) відповідає за люмінесцентні властивості, а оксид молібдену(VI) є часткового склотвірним та сенсибілізуючим агентом. Методи. У роботі використано метод швидкого охолодження сольового розплаву для одержання фосфатно-боратного скла з наступним гартуванням одержаних зразків на мідному листі. Скло схарактеризовано методами ІЧ та люмінесцентної спектроскопії, спектроскопією дифузного відбиття та рентгенофазовим аналізом. Результати. Встановлено закономірності одержання фосфатно-боратоного скла, що модифіковано оксидом молібдену(VI), наведеного складу: (45-0.5x)P2O5-xB2O3 -10,0MoO3 -(45-0.5x)Na2O (x = 20,0-60,0) та показано, що збільшення концентрації B2O3 від 45 до 60 % мол супроводжується збільшенням гігроскопічності отриманих аморфних матеріалів та зниженням розчинності щодо Eu2O3 при ізотермічній витримці 1000 °C. Вперше показано вплив B2O3 на будову скла, а саме при досягненні х = 45 % мол B2O3 густина скла збільшується з ρ =2,20 г/см-1 до ρ = 2,45 – 2,50 г/см-1, що відповідає за формування додаткових ланцюгів завдяки більшій координаційній ємності боратних тетраедрів у порівнянні з фосфатними. Висновки. Показано, що найбільш перспективним для моделювання червоних люмінофорів є скло 34,95P2O5 – 20,0B2O3 -10,00MoO3 – 34,95Na2O – 0,1Eu2O3, який ефективно збуджується УФ випромінюванням. Ширина забороненої зони для отриманого люмінесцентного скла встановлена як 3,65 еВ.